Hold The Line

Hold the Line – antrasis studijinis Haroldo Opsono albumas, išleistas 2032 m. Šiuo albumu atlikėjas bandė pramušti barjerus, kurie kliudė jam pasiekti populiarumo ir šlovės aukštumas. Pradžioje albumas nesulaukė jokio susidomėjimo, pro kritikų akis buvo praleistas kaip eilinis, nieko gero neturintis pasiūlyti albumas. Tačiau fanus žavėjo beveik visame albume vyraujanti tranki ir energinga atmosfera, dėl ko Hold the Line netruko sulaukti pripažinimo, praėjus daugiau kaip vienam mėnesiui po išleidimo jis vėl atsidūrė dėmesio centre ir žaibiškai plito prekyboje, o radijų stotys tiesiog buvo persunktos Opsono muzikos.

Istorija
2031 m. jaunasis atlikėjas prisėdo savo namuose, įsitaisė minkštame fotelyje ir susimąstęs apie prieš 5 metus vykusį karą, ėmė kurpti mintis, kurios jau visai netrukus virto dainų tekstais, kol galiausiai buvo imtos įrašinėti. Opsonas tądien ryte turėjo trumpą pokalbį su baba, kuri šiek tiek jam papasakojo apie karo įspūdžius. Pradžioje ji prasitarė, kad Haroldas buvo dar visai mažas, todėl neatsimins karo baisumų (dėl kurių, beje, mirė jo tėvai), tačiau ši mielai atskleisianti keletų detalių apie anų dienų įvykius. Pasak jos, karas nusinešė daug gyvybių, o ši tik per plauką likusi gyva. Išgirdęs pasakojimą ir šiltai atsisveikinęs su baba, Opsonas tada tvirtai pasiryžo griebtis gitaros ir imti kurti kompozicijų. Pirmos trys dainos turėjo nejaukią ir depresiją skatinančią reikštis toną. Pradėjus įrašinėti albumą jam neužteko gitaros, bet teko rankomis darbuotis ir pritariant pianinui, o būgnais mušti pasikvietė seną bičiulį Timą Grovinolį, kuris tuo tarpu atostogavo. Nepaisant to, kad draugas atostogavo, šis mielai sutiko įrašinėti albumą, tačiau iškėlė sąlygas, jog tai bus tik trys dainos – jos įrašinėtos po pirmųjų minoriškųjų. Prisijungus Timui, dainos nukreiptos energinga ir sprogia linkme. Dainose, siaubą ir nerimą patiriančiam tekstų subjektui, patariama likti stipriam ir nesileisti įtakojamam susidariusios nepavydėtinos padėties, mat giliai širdy šis turi troškimą išvysti dieną, kuomet liausis karas, tad šis troškimas ir jausmas iš esmės daro jį galingu, bet silpnumo pančiai jam neleidžia išsilaisvinti iš baimių ir pakilti aukštyn.

Tokios tematikos buvo plačiai paplitusios tų dienų muzikiniuose kūriniuose, tam sukurtas keletas miuziklų, tad ne išimtis ir Hold the Line, kurį kritikai prilygino dviračio išradinėjimui. Bet veltui muzikomanai šitaip peikė albumą, kadangi jaunasis atlikėjas turėjo išskirtinę dovaną, leidžiančią jam realistiškai ir tuo pačiu elementariai nupasakoti istoriją bei pateikti klausytojui visą esmę lyg ant delno. Laimei, fanai nenusileido neigiamiems atsiliepimams ir pravėrė antrąjį šydą į muzikos mėgėjų širdis. Albumo takeliuose nestigo ir meilės akcentavimo, kadangi tik ji įgali perkopti visas kliūtis ir pasiekti savo tikslą. Būkime tiesmuki – jaunystė ne visada kliūtis sukurti šedevrą, Opsonas įrodė, galįs būti tokios muzikos virtuozas. Bet tai nebuvo jo šlovės viršūnė, veikiau pirmasis šuolis, atvėręs aiškesnį ir tvirtesnį kelią į tikrąją sėkmę. Tiesą sakant, jis buvo vienas, samdydavo muzikantus savo lėšomis ir kartu lipdydavo būsimas bombas, sudrebinančias pasaulį.

Side One

 * 1) What's Right and Wrong – 3:08
 * 2) I Fell Down – 1:21
 * 3) New Story Begins – 0:43
 * 4) King of War (Part One) – 3:50
 * 5) Break Bones – 1:04
 * 6) King of War (Part Two) – 5:17
 * 7) Road to Forgiveness – 3:36

Side Two

 * 1) The Portrait – 2:52
 * 2) Widespread Warning from Heavens – 4:40
 * 3) Ten Minutes Ago – 3:49
 * 4) Relapse – 2:37
 * 5) Seek Love – 4:10
 * 6) Jon Gulliver – 3:41
 * 7) At Last – 6:38